Tidligere på Det var en gang...
- Gjorde du Krok til en av De onde? - Ja, for å redde ham.
Etter å ha kuet blodtørsten min i århundrer-
- kastet du meg inn i ondskapen. Bra jobbet!
- På tide å jobbe. - Nimue. Velkommen til Storybrooke.
Far! Far!
Alt i orden, jeg er her.
Ser du? Det er ingenting å være redd for.
Husk, når du føler deg redd, trenger du bare å lete inni deg.
Vi er modigere enn vi tror hvis vi leter godt nok.
Snart er du en mann, så jeg prøver å forberede deg.
Da må du svare på livets store spørsmål: Hva slags mann vil du være?
- Jeg vil være akkurat om du. - Det var et hyggelig svar, min sønn.
Nå må du lukke øynene og finne den modige delen dypt inni deg.
Ikke bekymre deg, faren din skal vokte lampa for deg.
Sov nå, Killian.
Sov nå.
Liam! Liam, våkne! Far er borte!
Leter du etter faren din? Se der ute. Han rodde av sted for en time siden.
- Rodde av sted? Hvorfor det? - Faren din er ikke den du tror.
Han er en tyv. Han er på flukt fra loven.
Han hørte det var soldater i neste havn, så han kjøpte robåten min.
- Hvorfor skulle han forlate oss? - Hvordan tror du han betalte?
Han byttet båten mot deg og din bror. Dere er i min tjeneste.
- Nei, det ville han aldri gjort! - Nå vet du hva slags mann han er.
- Det later til at jeg har vunnet. - Jaså, har du det?
- Sist havnet sverdet i halsen din. - Du vant slaget, ikke krigen.
Jeg tok dolken fra deg. Nå har du ingenting, og vil aldri ha det.
Pass deg, pirat.
Der er den vanlige Rumleskaft! Det var derfor Belle forlot deg.
Hun vet hva slags mann du virkelig er.
- Hva slags mann er det? - Den som elsker makt mest av alt.
Derfor er det så tilfredsstillende å ta den fra deg.
Husk hvor bra det føltes.
Makten er ikke bedre enn den som har den. Du har bare lekt.
Jaså, sier du det? Jeg tror at du vil like det som venter.
Trikset da jeg endelig får min hevn.
Saktere, Emma. Vi trenger en plan.
Planen er å finne Krok før han gjenoppliver alle De onde.
Fins det flere av dem?
- Uansett, vi er sju. - Seks. Sinnataggen er et tre.
- Vi er klare til å slåss. - Det trengs ikke. Jeg gjør det.
- Kan vi snakke med ham? - Nei, vi må slå med alt vi har.
- Det er ikke hans feil. - Han ble Den onde på grunn av meg.
Ingenting av det spiller noen rolle lenger, men Regina har rett.
Vi må slå til med alt vi har.
- Dette er mannen du elsket. - Den mannen døde i Camelot.
Nå er han bare Den onde.
Hvor vanskelig det enn er, må vi dele oss opp, finne ham og stoppe ham.
Uansett hva som må til.
Dette er den raskeste veien til havna.
Tror du at han drikker rom ved havet? Han er ikke en pirat lenger.
En gang pirat, alltid pirat. Enkelte vaner blir man aldri kvitt.
Absolutt.
- Ikke snik deg inn på oss. - Unna vel.
- Jeg vil snakke om datteren min. - Vår datter.
Jeg har endret i omsorgsarrangementet.
Jeg har gitt meg selv aleneomsorg.
Jeg vil oppdra henne uten at dere to bryr dere.
Jeg skal lære henne hvordan man er ond.
- Hvis du prøver å ta datteren min... - Kom igjen!
Det er nytteløst å krangle om vår lille jente, for dere er snart døde.
- Da kan jeg bare ta henne. - Hva mener du med at vi skal dø?
- Spør dem. - De onde! Hold dere borte.
Kom igjen! Vi kommer lengre med bilen.
Bak deg!
Ingen spor etter Krok. Jeg går videre til Jolly Roger.
Mor! Hjelp meg!
- Henry, stå stille. - Det er for sent for det.
Henry! Føler du deg bra?
Jeg tror det.
- Hva var det som skjedde med oss? - Jeg har nok svaret på det.
Sjekk håndleddene deres.
Hva er det?
- Det er Kharons merke. - Hharon?
Han var fergemannen i mytene. Han styrte båten til underverdenen.
Du er smart, gutt. De onde kan bare ferdes her midlertidig.
Som et turistvisum.
Den eneste måten for dem å bli, er å bytte plass med levende sjeler.
- Du mener oss. - Nettopp.
Når Månen når høydepunktet sitt, kommer ferga fra underverdenen...
- ...og drar oss ned. - Låter ikke bra.
Ta det fra en som har dødd og vært der: Det er ikke bra.
- Hvordan forhindrer vi det? - Det går ikke.
Underverdenen er verre enn dere kan tenke dere.
Dere vil ønske at historiene om helvete var sanne, og at dere dør.
Så innser dere at døden allerede har hendt.
Og at tortur er det eneste som gjenstår.
- Gold, du skremmer ham! - Bra! Vi bør være redde.
Dette er døden. Vi kan ikke vinne.
Nei, jeg er ikke merket. Jeg vil ikke gi opp.
- Vi må da kunne gjøre noe. - Ja, du har rett.
Bruk tiden fornuftig. Bruk den for å si adjø.
Jeg tenkte vel at jeg ville finne deg ved sjøen.
- Det er nytteløst å gjemme seg nå. - Du kan ikke gjøre det, Killian.
Killian? Ikke kaptein "Guyliner"? Ikke Det enhendte underet?
Jeg forstår at du synes at Emma sviktet deg.
Men er det riktig å slepe familien hennes til underverdenen?
Du skapte en forbannelse fordi at Snehvit fortalte en hemmelighet.
Du av alle burde vite hvor langt man kan gå for å ta hevn.
Synd for deg at alle du har drept, venter på deg i helvete.
- Jeg er ikke lenger den personen. - Overbevis deg hva du vil.
Kanskje du er Den onde, men vi vet-
- at du ikke er som da jeg rekrutterte deg for å drepe mor, -
-og testet deg. Da du...
Ikke et ord til!
Vi ble enige om aldri å snakke om det igjen. Ikke prøv igjen.
Du aner ikke hva slags mann jeg er.
Hadde jeg ant at du ville fikse håret så lenge, hadde jeg drukket mer vin.
Du har fått nok. Du må være klar i hodet for dette.
Ja. Jeg skal drepe din mor. Så tar du meg til et land uten magi-
- der jeg kan ta hevn på Rumleskaft.
Det er riktig.
Men først må jeg vite hva slags mann du er.
Du kjenner ikke mor. Hun er ekspert på å utnytte svakheter.
Du kan ikke ha noen.
Hun låter herlig. Eplet faller ikke langt fra stammen.
Hold munn.
- Hopp inn. - Er det en test?
Jeg har vært pirat i over 100 år og har drept flere titalls personer.
Uansett hva testen din er, så består jeg den, kjære.
Gold må ha oversett noe.
Det må finnes en måte å komme unna merket.
Kanskje Gold har rett. Vi kan kanskje ikke vinne denne kampen.
Mor! Du er Snehvit. Du kan ikke gi opp. Du har håp i blodet.
Jeg har håp, Emma.
Men jeg vil ikke tilbringe min siste stund med nesa i en bok.
Jeg vil gjøre det beste ut av min tid sammen med familien min.
- Vi bør spise middag på Bestas. - Ja.
- Middag på Bestas låter bra. - Neal, da? Han blir igjen her alene.
Han blir ikke alene, Emma. Han vil ha deg.
Jeg gir ikke opp håpet om familien min.
Emma, vår tid er nesten ute, og tid er det viktigste.
Tid til dem vi elsker.
Jeg vet at du ikke gir opp, og jeg håper at du lykkes.
Lov at du kommer til Mormors og sier ha det.
Det lover jeg.
- Jeg elsker deg, Emma. - Jeg elsker deg også.
- Jeg har hørt at vi gir opp. - Nei, ikke i kveld. Ikke noensinne.
Om jeg kan drepe De onde, skylder vi ikke noen sjeler, og alle skånes.
- Hvordan da? - Husker du løftet ditt i Camelot?
Å gjøre alt for å utslette ondskapen.
- Jeg liker ikke dette. - Du må holde det løftet.
Og sverg at du ikke forteller det til noen.
Men for å bli kvitt ondskapen, må man sette den i noen.
Man må ofre den personen. Hvem?
Meg.
- Du fikk beskjeden min. - Jeg har jo sagt...
Her. Det beskytter deg når du krysser bygrensa.
- Skal jeg noe sted? - Det er opp til deg.
Du har alltid villet se verden. Den er på den andre siden av bygrensa.
Hvis du går, så kan du gjøre det og se alle underverk.
Gå i dag, og lev et liv.
- Er det noe galt? - Nei, da.
Nei, ingenting er galt. Jeg vil bare at du skal leve ut drømmen din.
Ok.
Her... Ta bilen og ta farvel med faren din.
Så kan du begynne å leve.
Jeg visste vel at det bodde en helt i deg.
- Ha det, Belle. - Ja.
Det er stengt.
- Vær så snill, gå deres vel. - Nei, vi gir ikke opp uten en kamp.
Det er nok mange i underverdenen som vil se oss.
Vi fortjener det, men det er det samme, for vi har ikke noe valg.
Kanskje det er det, men jeg trenger Excalibur.
Den eneste måten som Excalibur kan være til noen nytte...
...er hvis Emma tar all ondskap inn i seg selv, -
- og bruker sverdet for å utslette den.
Og seg selv.
Excaliburs skjebne har alltid vært å være hos en sann helt.
Er det alt? Vil du ikke gjøre en avtale eller noe?
Nei.
Du er en modig kvinne, Emma Swan.
- Det funker kanskje ikke. - Hvorfor ikke?
Sverdet velger hvem det mener er verdig.
Og det velger sine mirakler.
Det er det samme nå. Nå må jeg være hos familien min mens jeg kan det.
- Kom til Bestas. - Nei, jeg kan ikke.
Robin og jeg må beskytte Roland og babyen mot Zelena. Vi ses senere.
Så bare "en mann"? Er det den eneste beskrivelsen jeg får?
Du vet nok hvem jeg mener.
Hvis du tar deg av ham, har du det som må til, for å ta deg av mor.
- Jeg forstår ikke riktig. - Pirater er ikke velkommen her.
Ut med deg, pirat.
- Situasjonen virker låst. - Men for Guds skyld!
Ikke han!
Han.
Far...
- Gina og Robbie! Kom inn. - Hva tror du at du gjør?
Jeg prøver å avgjøre hvilken farge som blir best på veggene dine.
Jeg mener, mine vegger. Kelly, Hunter eller Pistasj?
Gud! Alle tre er gode babynavn. Alt begynner å falle på plass.
- Så frekt. - Du flytter ikke inn.
Kanskje jeg er litt tidlig ute, men om en time er dere døde.
Da blir alt som er ditt, mitt.
- Og selvsagt får jeg babyen. - Nei.
Barnet vårt fortjener den beste sjansen.
Og det er ikke med deg.
Akkurat, ja... Den patetiske gamle saken. Om jeg husker riktig, -
- så var du ikke mektig nok da du prøvde å få den til å fungere sist.
Hvis ikke jeg husker feil, så trodde jeg ikke på meg selv sist.
Men nå gjør jeg og alle i byen det.
Vi går et sted, bare du og jeg.
For en skuffelse! Jeg trodde at du ville bruke den.
Det skal jeg, så hold deg fast.
Jeg er ikke ferdig! Du får se meg igjen!
Et sted bortenfor regnbuen! Ha det gøy i Oz, din heks!
Til familien min
Unnskyld. Det er bare sånn jeg kan kompensere for det jeg har gjort.
Du vet hva du må gjøre.
Hør etter... Jeg vil ikke ha noe bråk, men vi har stengt.
Hvorfor skulle jeg krangle?
Fordi jeg er en pirat? Eller fordi at far forlot meg på havet?
- Killian? - Ja.
Det er kaptein Krok nå.
En gang sa du til meg at jeg måtte bestemme hva slags mann jeg vil være.
Og dette ble jeg!
Hvordan er det mulig? Jeg stakk for nesten 100 år siden.
Vi har begge funnet en måte å lure døden.
Ja, det har vi gjort.
- Broren din... - Liam var ikke like heldig.
Men du... Se på deg, du vokste opp.
- Hvor har du vært? - I Drømmeland.
Jeg avventet min tid til jeg kunne drepe en krokodille.
Men det angår ikke deg. Det viktige nå er din fortelling, far.
Hvor flykter en skurk som du, når han har solgt sine sønner til trelldom?
Unnskyld, Killian. Jeg er virkelig lei for det.
Jeg flyktet, men kom ikke langt. Kort etter at jeg forlot dere, tok de meg.
Jeg ble utsatt for en søvnforbannelse.
- Hvordan pokker er du våken nå, da? - Hvordan bryter man en forbannelse?
Det var den sanne kjærlighetens kyss.
- Hvem kunne elske deg? - Sykepleieren min.
Jeg hørte henne snakke da jeg sov.
Stemmen hennes var snill og mild.
Hun fikk meg til å innse mine feil.
Jeg ble forelsket i henne. Og hun ble forelsket i meg.
Hun forandret meg. Jeg bare...
Jeg skulle ønske at jeg hadde kjent henne da vi var sammen.
Du kunne ha fått den faren du ville ha, den faren du fortjente.
Jeg er virkelig lei for det.
Hvor er denne kvinnen?
Noen år etter at vi hadde giftet oss, ble hun syk.
Pesten. Hun kom seg aldri.
Jeg kom hit for å drepe deg, far.
Livet ditt var prisen for at jeg endelig skulle få min hevn.
Men vi har begge mistet for mye.
- Vil du skåne meg? - På sett og vis.
Verden må tro at du er død. Dronningen må tro at du er død.
Jeg kan skaffe deg en passerseddel, så du kommer langt herfra.
- Da kan du kanskje begynne på nytt. - Blir du med?
Det skulle jeg gjerne, men hun ble tatt fra meg.
Du kan ikke drepe pesten som tok din kjære, -
-men jeg kan drepe den som tok min.
- Jeg må gå videre. - Jeg håper at du får fred, min sønn.
Vi må skynde oss.
Forsinkelser leder til mistanker. Jeg tar med passerseddelen i kveld.
Vent! Er det mulig å ta med to?
- To? - Min kone og jeg...
...fikk en sønn.
Beklager, elskede, jeg kan ikke la deg bruke sverdet.
Hvorfor ikke? Så du kan få din hevn?
- Gjør ikke jeg det, så dør alle. - Og gjør du det, så dør du.
- Gi meg det. Jeg vil ikke skade deg. - Bryr du deg om meg nå?
- Jeg står i gjeld til deg. - For hva da?
Hvis ikke det var for deg, hadde jeg ikke blitt mannen jeg ville bli.
Killian ville ikke bli sånn. Han ville ikke ta hevn.
Jo da. Du distraherte meg en stund, men nå skal krokodillen få betale.
Selv om du blir det du hater, det du prøvde å utslette i århundrer?
Hvis ikke du ville at jeg skulle forandre meg, hadde du latt meg dø.
Unnskyld. Jeg kunne ikke se på når enda en som jeg elsket, døde.
Og dermed må du se på når alle du elsker, dør.
Nei!
Jeg skal beskytte familien min, om jeg så må drepe deg!
- Mor, vent. - Henry!
Killian...
- Ikke gjør dette. - Det er for sent, Swan.
Nyt tiden du har igjen med familien din.
- David! - Hva er det?
Det er Emma.
- Vi må stoppe henne. - Ikke bekymre dere.
Kaptein Krok har allerede gjort det.
Så ingen kan stoppe deres reise til underverdenen.
- Henry, går det bra med deg? - Jeg tror det.
- Neal er på Mormors. - Og Roland og barnet?
De er i sikkerhet med feene. De tar med Neal.
- Så dette er virkelig slutten? - Ja, dessverre.
Se! Det er S.S. Purgatory.
Mor! Far! Henry!
- Unnskyld, jeg prøvde. - Jeg vet det. Det er greit.
På tide å slutte å spille.
Du kan ikke la enda en familie ødelegges for at du skal få hevn.
Hvorfor tror du det?
På grunn av det vi sverget aldri å snakke om.
Jeg vet hvorfor du ikke vil snakke om hva du gjorde mot faren din.
- Vi har allerede snakket om det. - Denne gangen skal du høre.
Hvis ikke du gjør det, vil du få angre det resten av livet.
I ditt tilfelle betyr det for alltid.
Så du må stille deg selv samme spørsmål som du stilte deg da.
Hva slags mann vil du være?
- Jeg er redd, far. Jeg vil ikke dra. - Jeg vet det.
Men det ordner seg. Vi vil finne et nytt hjem.
Det viktige er at vi er sammen. Sammen kan man klare alt.
Sov nå. Lukk øynene og husk:
Når du er redd, trenger du bare å lete inni deg.
Vi er modigere enn vi tror hvis vi leter godt nok.
Sov godt! Vi ses i morgen, Liam.
- Takk, Killian. - Du døpte sønnen din til Liam...
...etter min bror, etter sønnen du forlot. Var han så lett å erstatte?
Jeg prøvde ikke å erstatte ham, men hedre ham og deg.
Så jeg aldri skulle begå samme feil. Jeg er forandret.
Nei! Folk forandrer seg ikke. Jeg så hva du sa. Det sa du til meg også.
- Det var løgn både da og nå! - Vær så snill, sånn er det ikke.
Jeg er forandret. Jeg ville aldri forlate ham.
Men du ville forlate meg.
- Killian, hva gjør du? - Avgjør hva slags mann jeg vil være.
Hvis dronningen merker at jeg løy, får jeg kanskje ikke det jeg trenger.
Du er ikke verdt det.
Killian!
Det er aldri for sent. Man kan forandre seg.
Bli en annerledes mann.
Tida er inne.
Nei! Du får ikke ta menneskene jeg elsker.
Jeg kan kanskje ikke drepe deg, men jeg kan hindre deg i å forstyrre oss.
- Nå holder det! - Hva tror du at du gjør?
- Jeg er den mannen jeg vil være. - Du kan ikke stoppe oss.
Jo, det kan jeg.
- Killian, du må ikke gjøre det! - Det fins ingen annen måte.
Ondskapen holdes ikke fanget lenge til. Du må hjelpe meg, Swan.
- Ta det! - Jeg kan ikke. Det bør være jeg.
Familien din trenger deg. Hvis noen fortjener underverdenen, er det jeg.
Du hadde rett, jeg var svak. La meg gjøre det godt ved å være sterk nå.
- Jeg vil ikke miste deg. - Og jeg vil ikke miste deg.
Men du må la meg gå. La meg dø som en helt...
...som mannen jeg vil at du husker. Vær så snill.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også.
Det er ok.
Ut! Det er stengt.
Rumle?
- Hva gjør du her? - Henry ringte.
Han fortalte alt. Du løy for meg igjen.
Belle...
For første gang var du virkelig uselvisk.
Jeg trenger ikke å se verden. Det jeg vil, er å være hos deg.
FRA EMMA: MØT MEG I BUTIKKEN NÅ
Dette er ikke biblioteket, Bestas eller noen buss-stasjon, miss Swan.
Dette er min butikk. Hvis ikke det står "åpent", er man ikke invitert.
Jeg tror at jeg ble invitert. Jeg hører hvisking. Det er dolken.
- Den kaller på meg. - Du innbiller deg ting.
Nei, den er her. Du har den vel?
Ja, det har jeg.
Du er Den onde... igjen.
Jeg ville holde det hemmelig. Jeg trodde ikke at du ville høre den.
Men de fleste av de tidligere onde er jo døde.
Hvordan er det mulig?
Da du kom og ba om sverdet, så jeg en mulighet.
En mulighet jeg aldri trodde at jeg ville få igjen.
Jeg hadde tilfeldigvis en liten flaske magi nær til hånds.
Med litt av den visste jeg at jeg kunne få tilbake alt.
Jeg gjorde sverdet til en ledning.
Da Krok trodde han utslettet ondskapen, flyttet han den.
Han ledet den til et trygt sted.
- Inn i deg. - Han hadde ingen anelse.
Og nå er alt som det bør være.
Krok ofret seg selv, og du tok det fra ham.
Tror du virkelig at du kan skade meg?
Nå har jeg den kombinerte makten til alle De onde som har eksistert...
...inkludert deg.
Du fant et smutthull og forrådet oss alle igjen.
Det er det jeg gjør. Jeg er en sånn mann.
Da, så, Den onde...
Nå som du har fått tilbake kreftene dine, skal du gjøre noe for meg.
- Hvorfor skal jeg gjøre noe for deg? - Fordi jeg fremdeles har magi.
Jeg kan sikkert fortelle Belle alt før du dreper meg.
- Ikke test meg. - Og ikke test meg!
Vil du virkelig risikere at hun nok en gang-
- får vite hva slags mann du virkelig er?
Hva vil du, miss Swan?
- Skal du til helvete? - Underverdenen.
For en forskjell.
Jeg skal få ham tilbake. Killian ofret seg på grunn av en løgn.
Det er alltid et bytte. En mot en. Noen må dø.
Du var akkurat Den onde. Ikke gi etter for ondskapen igjen.
Jeg gir etter for kjærlighet. Jeg har lært en lekse. Jeg gjør som du.
Dere to deler et hjerte. Det kommer vi også til å gjøre.
- Det kan fungere. - Det vil fungere.
Unnskyld om jeg spør dumt, hvordan kommer man til underverdenen?
Gjør det.
- Er du sikker på dette? - Gjør det.
Krok, jeg kommer til å finne deg. Jeg kommer alltid til å finne deg.